Mă gândesc la ziua în care ne-am întâlnit.
Presupun că ai venit cu avionul.
Poate tu ai fost prima care a ajuns la zona de securitate.
Nu ai intenţionat să rămâi.
Ai avut doar 24 de ore de acoperire
şi ei probabil te aşteptau,
aşa că nu a trebuit să închiriezi o maşină.
Nu ai mai fost niciodată în Shanghai, totul era nou pentru tine.
Cum trăiesc oamenii acolo?
Nu exista trăire, ci doar existenta.
- Ai fost plecat vreodată? - Nu.
Pot să am pătura ta?
Bomboane,şerbet,dulciuri, ţigări, baterii, tunsori.
- Tunsori? Nu am mai văzut aşa ceva înainte! - Îţi arăt eu.
- Dă-mi două şerbeturi. - Doua şerbeturi.
Ia-mă cu tine domnule. Ştiu să tund. Sunt pierdut aici.
Ai o pătură în plus?
Am acoperire doar pentru unul.
- Îmi pare rău. - Vrei să schimbi locul cu mine??
- Tu? - Eu port costumul, tu porţi asta.
E tentant! Noroc!
- Cum te cheamă? - Nabil.
Pa.
Nu cred că e o idee bună să îi încurajezi.
Dacă oamenii nu pot găsi acoperiş, exista un motiv.
Ai ajuns azi dimineaţă, aşa ca străzile erau pustii.
Ai sunat pe cineva? Ai băut o bere?
Îmi imaginez că te uiţi la ştiri, câteodată te joci,
câteodată dormi,
te pregăteşti mental pentru seară ce vine.
Lucrul ce nu mi-l pot imagina este că noi, nu ne-am mai întâlnit şi nici nu ne-am văzut vreodată.
Tu gândeşti că va fi încă o noapte banală.
La mulţi ani, Marla!
E timpul să te trezeşti.
A fost ziua mea, pe care o urăsc.
În fiecare an de ziua mea, am un vis, mereu acelaşi vis.
Mă duc în metrou. Aştept metroul.
Sunt îngrijorată că voi întârzia.
Trenul pleacă din staţie.
Simt că dorm, dar trebuie să găsesc pe cineva...
...înainte ca trenul să oprească.
Trenul trece printr-o staţie, încă 19 au mai rămas.
Trebuie să îl găsesc.
Şi apoi mă trezesc.
La mulţi ani, Marla! E timpul să te trezeşti!
Anul următor am exact acelaşi vis.
Numai că acum am trecut de două staţii de metrou.
Nu mă întreba cum de ştiu, pur şi simplu ştiu că mai rămăseseră 18 staţii de mers.
Anul următor 17, anul următor 16.
Fiecare zi de naştere, cu una mai puţin.
Azi e ziua mea, azi ajung la ultima staţie.
Dacă adorm, ajung la destinaţie.
Dacă vreau, pot să îmi descopăr destinul în seara aceasta.
- Îmi pare rău. - E ok.
Deci, ce să fac?
Voi sta trează toată ziua.
Cine vrea să îşi descopere destinul? Cine îşi va lua o aşa o şansă?
- Am venit să îl văd pe Dl. Backland. - Trimit pe cineva cu dumneavoastră.
Sunt aici pentru o investigaţie, şi mi-ar prinde bine să mă uit prin prejur.
- Toţi vizitatorii trebuie să aibe însoţitori. - Ştiu...
- Lăsaţi-mă doar să im fac meseria. - Dacă vă las, nu mi-o fac pe a mea.
Acesta este un conundrum. Dacă aş putea să îmi dau seama de parolă...
- Nu ai putut să o faci. - Am nevoie de o informaţie.
- E vreun şiretlic? - Nu, spune-mi un lucru despre tine.
Orice.
Ziua mea de naştere. Parola nu e ziua mea de naştere. 29.
Parola ta este Carrefour.
Intersecţie, carrefour.
- Cum de ai ştiut asta? - Pot să înregistrez acum?
Te-am ascultat când nu vorbeai. Nu-ţi fă probleme pentru asta.
- Aş putea să-mi fac o groază de probleme. - Mă duc direct la biroul lui.
Nu-ţi fă probleme pentru asta.
- William Geld? Salaam. - Dl. Backland?
M-ai prins nepregătit, am vrut să te întâmpin cum trebuie.
Cred că e una din abilităţile tale, previziunea.
Din păcate, nu am previziuni.
- E prima ta vizită? - Da.
Ai timp să vezi uriaşul?
Suntem specializaţi pentru certificate de asigurare pentru lucruri bine definite.
Un salt cu paraşuta, poate o procedură medicală.
Oamenii ar cumpăra numai falsuri dacă noi nu am face legitimaţii de asigurare.
Dacă nu vrem astfel de legitimaţii, exista un motiv.
"Sfinxul ştie cel mai bine."
Asigurarea falsă e un bilet la o suferinţă inevitabilă.
Noi ştim care imprimanta face falsurile.
Fiecare imprimanta are propria ei amprenta.
Acesta este din una dintre imprimantele de tip opt.
Puţini oameni o pot folosi, trebuia să fie unul dintre ei.
Am nevoie de o cameră liniştită şi de ceva timp, trebuie să rezolv asta până diseară.
E un loc de muncă liniştit, nu vreau să creez atmosferă.
Nu vreau ca cineva să afle ce se întâmplă.
De ce? Spune-le adevărul, Larry.
Spune-mi ceva despre tine. Absolut orice.
M-am născut în Napally Road, Hyderabad.
Spune-mi ceva despre tine.
Orice?
Încearcă să fie interesant, am o zi lungă înainte.
Am o chestie pentru pistrui. O chestie sexuală.
Mi se par excitanţi pistruii.
Pielea cu pistrui, pare îmbrăcată, dar nu este aşa.
Nu exista pornografie cu pistrui.
Femeile devin celebre pentru sâni şi picioare. Dar nu şi pentru pistrui.
- Există "Anne of Green Gables." - Mi se pare că este un clasic al erotismului.
Normanzii...
uimitor!
Ei au inventat toată limba engleză din nimc altceva decât din franceza.
- Şi ceva Latină, evident. - Evident.
Este o fată aici, Maria. Nu aude tonuri.
Nu poate să ţină un ton nici dacă de asta ar depinde viaţa ei.
Asta e frumos.
Nu crezi?
- La ce te gândeşti? - Mă gândeam, ne-am mai întâlnit înainte?
Sus, la foaier, aproape că ne-am lovit unul de altul.
- Simt că te cunosc. - Un lucru, un lucru despre tine.
Nu ştiu dacă vreau ca tu să ştii ceva despre mine.
Nu mă pot gândi la nimic când oamenii mă întreba direct.
- Vrei să mă repezi? - Nu ar merge dacă te-aş repezi.
Ce nu ar merge?
Spune-mi, ce vei face mai târziu?
- E o întrebare sau o invitaţie? - E o replică.
Diseară, voi sta trează
până ce soarele va apune.
Nu voi dormi.
- De ce? - E ziua mea de naştere.
La mulţi ani!
Sunt nevoit să mă informez despre tine, pentru viitoare referinţe.
E dificil
când primeşti un mare "?denarius?" pentru o bucată de hârtie.
Tentaţia e mare.
Eşti sigur că e el?
Mă gândeam că poate e ea.
Nu cred.
Ai vreo probă?
Nu e nevoie să îţi arăt proba, mă plăteşti pentru intuiţie.
Eşti ok?
Absolut.
- Sunt sub supraveghere? - Nu.
Vrei să ieşi cu mine?
E ziua ta, nu ai alte planuri?
Ba da, trebuie să mă întâlnesc cu cineva mai târziu, dar mi-e foame.
- Să mergem să mâncăm. - Ok.
Nu mi-a fost niciodată frică de tine, chiar şi atunci când ar fi trebuit.
Chiar şi când destinul meu a fost în mâinile tale,
mereu am avut încredere în tine.
Deci, de ce o faci?
Pentru bani.
- De ce faci asta? - Ce?
Minţi pentru mine.
Nu ştiu.
E foarte impulsiv.
Pot să fiu impulsiv.
La mulţi ani!
Iubesc astea, cum de ai gâcit?
Din fisa mea?
- O încercare norocoasă. - Destin.
De fapt, am o plasă plină cu ele.
Pentru copilul meu.
- Ai copil? - Da.
- Un băiat! - Da.
Îl cheamă jim.
- Pun pariu că e foarte special. - E special.
Copilul oricăruia e special.
Te face să te întrebi de unde venim noi, oamenii mari.
Sunt bune!
- Vrei să vii la un club? - Nu trebuia să te vezi cu cineva?
- Vino, chiar vreau. - De ce?
Vreau să te corup.
Dacă vii, rişti absolut să te simţi bine.
Dacă nu vii cu mine...
apoi vei regreta.
Haide.
Votca cu gheţa, te rog.
Vrei să cânţi o melodie? Eşti sigur?
- Sunt sigur. Nu vrei să mă auzi cântând.
- De fapt, speram să te aud cântând.
- De ce? - Am auzit că ai o voce aparte.
- Ce altceva au mai spus despre mine fără ca eu să ştiu?
Ştii că poţi lua un virus care te face mai muzical?
- Cânţi ca un înger. - Am cântat o dată pentru chinezi.
Chinezii ştiau ceea ce spuneam eu, dar eu nu. Ciudat!
Sunt virusat acum, un virus empatic.
Am luat un virus empatic să mă ajute la lucru.
Nu îmi place asta, e ciudat. Ai putea afla lucruri despre mine.
Aş putea.
E ca şi cum ai avea ochelari cu raze X, să te uiţi la lenjeria fetelor.
- Am ochelari cu raze X, dar nu funcţionează. - Dar tu i-ai cumpărat.
- Tu ai vrut să funcţioneze. - Aveam doar 6 ani.
Eram interesat de schelete, nu de lenjerii.
Credeam că eşti un bărbat natural cu intuiţie.
Are vreo importanţă?
Desigur.
- Chiar aşa? - Virusul...
Damian!
William mă ajută să îmi serbez ziua de naştere.
E ziua ta? N-am ştiut.
E-n regulă. William e ok.
El ştie despre secretul nostru.
El este cel care mă va duce înăuntru!
Ar trebui să îl săruţi şi tu pe William, pentru că a ajutat.
Spune-i ce ai de gând să faci.
Studiez liliecii.
Cei mai interesanţi lilieci din lume sunt într-o peşteră din Delhi.
Vroiam să văd asta de când eram copil.
Nu puteai să o obţii acoperire pe cai normale?
Am încercat opt ani. Opt ani şi d'abia acum plec.
De obicei, dacă nu poţi obţine acoperire, exista un motiv.
- Da, "Sfinxul ştie cel mai bine." - Cel mai bine.
- Sfinxul ştie multe. - Dar nu ştie ce ştiu eu.
Unele lucruri din viaţa merită riscul.
Oricine a vrut ceva vreodată a ştiut că trebuie să fie pregătit să rişte.
Cred că voi fi în regulă.
- Ne vedem curând! - Pa!
- De ce ai făcut asta? - Ce?
Toate astea în faţa mea. Ştii ce ar trebui să fac acum?
Ar trebui să-i retrag acoperirea, şi pe a ta dacă mă gândesc mai bine.
Dar nu vei face asta, te-ai gândit tu. Nu?
De ce eşti aşa drăguţ cu mine?
Speri la o recompensă?
Cum ai scos hârtiile alea afară?
La începutul oricărei serii noi, le testam apoi le distrugem.
Deci mă apuc de lucru şi am o parola falsă sub limbă.
Distrug parola falsă şi îmi pun parola reală sub limbă.
Apoi mă duc la baie, o pun într-o capsulă şi o înghit.
Două zile mai târziu... am parola.
Impresionat?
Haide, fi impresionat.
Mulţumesc că m-ai adus acasă.
E foarte drăguţ din partea ta.
Haide înăuntru.
Frumos! Ai degete verzi!
Totul e controlat ştiinţific.
Crezi că lumina soarelui e atât de periculoasă precum spun ei?
Sper că nu.
- Vrei ceva de băut, nişte apă? - Sigur.
Ştii că unul din degetele mele e mai tânăr decât restul?
- Chiar aşa? - Da.
Care?
Asta.
Îţi place?
Foarte mult, e mult mai bun decât celelalte degete.
Poate ar trebui să îmi fac o fată mai tânără.
Îmi plac angoasele de pe fata ta schimbătoare.
Sau ce-o fi ea.
Nu am mai văzut cartea asta de o vreme.
Prietenul cuiva este cel mai mare duşman al altcuiva.
Ar trebui să fi mai apropiat de el decât să-i opui rezistenţă.
Uite!
Este tot ce mi-a rămas din copilărie.
Îmi păstrez amintirile dragi aici.
Cine sunt ei?
Părinţii mei înainte să plecăm din Shanghai.
Aceştia sunt oameni ca şi Damien, când le-am dat actele.
Acum îmi ştii toate secretele.
Mi-ar place să le privesc feţele.
Sunt aşa de frumoşi.
Uită-te la ochii lor.
Au o privire pe care noi ceilalţi nu o avem.
Araţi ca ei un pic.
Ar trebui să te culci.
Nu vreau să dorm,
te rog nu mă lasa să dorm.
Îţi fac nişte cafea.
Cafea.
Vroiam doar să torturez cântecul, dar tu acum vrei să-l omori!
Sunt afoana, ştii... Crezi că e amuzant?
Pleci?
Am avion către acasă.
- La ce oră e zborul tău? - 11.
Ce se întâmplă la Bikku?
Îşi va pierde acoperirea.
- Asta-i nasol! - Ştiu.
Dai acte false, asta e rău!
Ai trăit vreodată afară?
Am fost afară 10 ani.
Trebuie să plec.
Trebuie să mă opresc la punctul de control de la intrare.
- De ce? - Să mai iau şerbet fondant.
Bună ziua, domnule!
Am găsit asta, m-am gândit că ai putea să îl foloseşti la ceva.
Mersi, Dumnezeu să te binecuvânteze! Du-te, du-te!
Nu, îmi pare rău.
Lasă-l în pace!
Mersi, Dumnezeu să te binecuvânteze!
Dacă am avea informaţii suficiente
am putea prezice consecinţele acţiunilor noastre.
Ce ai vrea să ştii?
Dacă săruţi fata aia,
dacă vorbeşti cu omul acela,
iei acel job, sau te căsătoreşti cu acea femeie, sau furi actele alea?
Dacă am ştii ce se va întâmpla, am face noi vreodată acel prim pas?
Hello! Sunt acasă.
- Ai avut o călătorie plăcută? - Da.
- Unde ai fost? - Ce faci treaz?
Vor fi încântaţi să te vadă. Soţia ta, băiatul tău special.
Vor vrea să audă toate noutăţile tale
şi se vor bucura să te aibe acasă, în siguranţă.
- Să ghicesc la ce te gândeşti? - Da.
O bicicletă.
Nu pot răspunde acum, lasa un mesaj.
Sunt William, sună-mă. Doar să ştiu că eşti bine.
- Eşti obosit? - Da.
Te-ai gândit la mine ?
Încerci să îţi imaginezi ce s-a întâmplat cu mine?
Un virus empatic funcţionează şi la distanţă?
Marla Gonzalez, vârsta 25. Angajată la Sphinx.
Tata natural: Christian Gunter, născut în portul Jebel Ali.
Transferat la Shanghai şi exilat pentru probleme financiare.
Înregistrat în Kunming, Dhanbad, Betta şi Baghdad.
Se presupune că s-a întors în portul Jebel Ali.
Carmen Gonzalez reintoarsa la Shanghai,
recăsătorită la...
Maria Gonzalez, Înălţime: 165 cm...
- De Souza te vrea. - În legătură cu ce?
A fost o catastrofă în Asia,
un tip călătorea cu nişte acte din Shanghai.
- Vrei o cafea? - Nu, merci.
- Cineva a murit ieri. - Ştiu, ai detalii?
Un om avea o problemă cu nişte lilieci şi vroia să ajungă la Delhi.
Locul unde trebuie să fii dacă îţi plac liliecii, se pare.
Nu a putut primi viza pentru că avea o predispoziţie
pentru boala Wards.
- Ştiai? - Nu.
Te face să sângerezi până la moarte.
Majoritatea oamenilor din Delhi sunt imuni şi de aceea el nu a putut primi viza.
De aceea el a cumpărat acte false,
şi de aceea a sângerat până a murit ieri.
- Cum îl chema? - Damian Alekan.
Actele sunt de la aceeaşi imprimantă pe care ai investigat-o tu.
Îmi pare rău.
Urcă-te în avion, îndreaptă greşeală ca să nu îţi mai pară rău.
- Nu poţi trimte pe altcineva? - De ce ai vrea asta?
Am avut nişte probleme când am fost pe acolo Probleme cu virusul, cred.
Toţi avem probleme, William.
Felul în care le biruim este măsura valorii noastre.
Du-te înapoi mâine.
De unde ai primit astea?
Trebuie să mă întorc la Shanghai.
- Cât timp vei fi plecat? - Sunt acoperit 24 de ore.
Mă voi întoarce înainte să îţi dai seama că am plecat.
Au fost reportate trei acte noi.
Una aici, una în San Paolo, una în Delhi.
Dacă nu se opreşte, îmi voi pierde propria acoperire.
Îmi pare rău. E prima oară când intuiţia m-a lăsat.
Cred că el a avut un complice. O anume Maria Gonzalez.
Ea nu e.
Ce înţelegi prin nu e? Dispărută?
Am înţeles că avea o problemă cu corpul. A fost totul oficial.
Video Listo Corporation.
Hello, tocmai am încercat să intru în apartamentul meu şi nu am reuşit.
Avem numărul dumneavoastră listat ca fiind temporar deconectat.
- Par eu deconectat pentru tine? - Nu, dar poate eşti chiriaşul.
- Asta nu mă priveşte pe mine, nu? - Da-ţi-mi parola.
Vă vom da un terminal să vă recodati lista video.
Asta ar fi bine, mulţumesc.
- Parola dvs.? - Panoplia.
Ştii ce ai căutat?
Credeai că ţi-am lăsat vreun indiciu?
Ca şi Hansel and Gretel atraşi în pădure.
Panoplia.
Maria, azi nu ai întâlniri.
Marla, azi ai la 3:15 o programare la Clinica Mai Lin.
Investighez o fraudă Maria Gonzalez e martorul cheie.
Am fost informat oficial ca are probleme corporale şi este nefericită.
A fost mutată. Au apărut complicaţii pe care noi nu le-am putut rezolva.
A fost trimisă afară.
Afară e un loc mare. M-ar ajuta dacă aţi fi mai concis.
Mi-e teamă că avem o problemă de confidenţialitate aici, dle.
Ce fel de probleme a avut?
Mi-e teamă că avem o problemă de confidenţialitate aici, dle.
De ce a fost acuzată pentru probleme cu fericirea?
Este un exerciţiu de antrenament? Vrei să mă prinzi?
- M-ai prins! - Nu m-ai înţeles, cred.
Erai cel mai bun din clasă, foarte bun.
Spune-mi ceva despre tine. Este pentru raport, trebuie să scriu asta.
Mama mea a avut acest loc de muncă înaintea mea,
Eu l-am moştenit.
Cât timp a fost domnişoara Gonzalez gravidă?
Niciodată nu am spus asta.
Despre ce tip de încălcare a Codului 46 este vorba aici?
Niciodată nu am menţionat Codul 46.
Unde este Clinica Mai Lin?
Mi-e teamă că avem o problemă de confidenţialitate aici, dle.
Mulţumesc pentru ajutor.
Ai închiriat o maşină.
Clinica era afară, 170 de km de oraş.
Te imaginez că pe un cavaler medieval pornit într-o misiune.
Misiunea eram eu.
Sunt aici s-o văd pe Maria Gonzalez.
Nici un vizitator nu este permis până la ora 6.
Sunt de la Westerfields. E martora într-un mare proces de fraudă.
- Numele? - Maria Gonzalez.
- Numele d-voastră. - William Geld de la Westerfields.
- Am nevoie de amprenta dvs. aici. - E o situaţie urgenţă.
Ştiu, numele şi amprenta...
O pot spune privindu-vă...
că nu sunteţi doar un tip care apasa pe taste,
mai şi judecaţi.
Şi am judecat în ceea ce te priveşte. Dacă nu aveţi autorizaţie...
Spune-mi ceva despre tine, orice, orice.
Sunt obosit. Am avut conversaţii de genul ăsta o groază.
Dacă aş fi în stare să vă ghicesc parola, aţi fi impresionat?
Aş fi împietrit.
- Este Garamond. - Nicicum.
Aveţi un virus empatic? Nu funcţionează aici.
De aceea aţi luat gripă de aici.
Folosim bacterii antivirale, suntem infectaţi cu streptococci.
Aici afară noi nu avem acces la unele plăceri
care sunt disponibile gratuit înăuntru.
Eu am astea...
Cele aurii sunt cam cele mai bune.
Nu am nevoie de bogăţie, am nevoie de un pic de încurajare.
Aveţi aici un sistem de securitate foarte sofisticat.
Bine-nţeles, avem tot felul de cazuri aici.
- De ce este Maria Gonzalez aici? - Investigaţi cazul ei?
Investighez un caz de frauda în care ea este martora cheie.
Are un deget altoit.
Ea este Maria Gonzalez.
Luaţi loc.
- Eşti ok? - Sunt bine.
Dacă e vorba de degetul meu, nu vreau să depun plângere.
Nu e vorba despre deget.
Vreau să vorbesc cu domnişoara Gonzalez singur.
Nu aveţi autorizaţie.
Investighez un incident de la locul dumneavoastră de muncă.
Acte false au fost printate de la imprimantă dvs.
În ultimele 14 zile, trei oameni au murit
în timp ce călătoreau cu acte de la imprimantă dvs.
Toţi oamenii care vin la noi fac lucruri periculoase.
Trebuie să ne aşteptam la asta. Din nefericire unii din ei nu supravieţuiesc.
Unul din ei, Damian Alekan, a sângerat până la moarte.
Îi plăceau liliecii, îţi aminteşti?
L-ai întâlnit la bar
şi i-ai vândut actele care i-au permis să meargă la Delhi.
- Când a murit? - Acum o săptămână.
Sunt aici de 10 zile.
Actele au trimise înainte să ajungi tu aici.
Sunt obosită, vreau să mă odihnesc.
Domnişoara Gonzalez este încă în recuperare.
De ce mai este ea încă aici?
- Vă rog nu folosiţi cuvântul deget... - Degetul ei tocmai a fost...
a fost distrus şi repus pe asigurarea familiei ei, acum 22 de ani.
Ştiu multe despre domnişoara Gonzalez, a fost însărcinată când a venit.
Ştiu de asemenea că nu aveţi nici un interes în a-mi bloca investigaţia.
A violat Codul 46.
Noi i-am întrerupt sarcina şi i-am şters memoria referitoare la acest lucru.
- Copilul a fost omorât? - Nu a existat nici un copil.
Doar o sarcină terminată şi memoria ştearsă.
Aţi alterat
memoria unei martore cheie la un proces de fraudă.
Memoria ei era foarte locală. Doar bărbatul, partidă de sex şi sarcină.
Nu îşi mai aminteşte bărbatul deloc?
Bărbatul, partidă de sex, sarcina, le-am şters pe toate.
Este aceeaşi Maria Gonzalez. Degetul este o memorie placebo.
I l-am mutat din copilărie. Cred că este foarte bine.
- Când poate pleca? - Mâine.
Mi-e teamă că va trebui să vă rog să o externaţi acum în grija mea.
Poate să îţi fie dor de cineva de care nu îţi aminteşti?
Se poate că un moment sau o experienţă să dispară complet?
Sau sta mereu undeva şi aşteaptă să fie descoperit?
Stai, am uitat ceva. Geanta mea, e foarte importantă.
E în spate!
Asta vrei să faci?
Să mă pui afară cu ei?
Ai mai fost afară înainte, 10 ani.
Nu ai venit înapoi decât când ai avut 14 ani.
Tu chiar ţi-ai făcut temele.
Nu ştii să cânţi, îţi place şerbetul,
îţi place să creşti plante naturale din seminţe.
Cred că am fost materia ta preferată la şcoală.
Urăşti desertul.
Mereu am urât desertul.
Chiar şi la facultate uitându-mă la desenele animate cu Road Runner,
trebuia să mă uit în altă parte.
Şi mereu m-am întrebat de ce coiotul nu şi-a cumpărat niciodată un struţ.
Avea destui bani să cumpere rachete,
darămite un struţ.
Cum ai făcut asta?
Ce?
Mă gândeam la ceva şi tu m-ai auzit. E ciudat!
Intuiţia,
simt ceea ce gândeşti.
Nu cred în citirea gândurilor, cred ca totul e un truc.
Nu e un truc, e un dar.
La ce mă gândesc acum?
Damian Alekan.
- Ai mai fost aici înainte? - O dată.
- ţi-a plăcut? - Am fost aici doar o zi.
Dar da, îmi place tare mult.
Scuză deranjul.
Vino aici.
Stai jos.
Este Damian,
îl recunoşti acum?
Îmi amintesc că vroia să meargă la Delhi.
Şi îmi amintesc expresia feţei lui când i-am dat actele.
A încercat ani de zile le procure legal şi nu a reuşit.
Am fost acolo când l-ai întâlnit pe Damian.
Eram cu tine la bar.
Nu înţeleg.
Nu îţi mai aminteşti pentru că ţi-au şters memoria.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Am venit în Shanghai să investighez o fraudă.
Ştiam că eşti vinovată,
dar m-am îndrăgostit de tine.
De ce ar vrea ei să îmi şteargă memoria cu amintirile despre tine?
Nu ştiu.
Unde este lucrurile mele?
- Nu îmi găsesc lucrurile. - Nu ai pierdut nimic.
- Nu ai pierdut nimic, relaxează-te. - Nu îmi găsesc...
Nu îmi găsesc ceva!
Rămâi cu mine?
- Sunt aşa de obosită. - Stau cu tine până te trezeşti.
- Ce-i asta? - Te ajută să dormi.
- Nu înţeleg nimic. - Nici eu.
Tatăl meu obişnuia să îmi spună povesti ca să adorm.
Poveşti despre Jebel Ali şi despre Marea Arabă.
Poveşti despre magie şi aventuri.
El locuia acolo şi credea că dacă ne întoarcem
totul va fi bine, totul va fi cum ar trebui,
ca înainte să fim exilaţi.
Şi în visele mele, eu eram acolo.
Mostra, vă rog.
Mulţumesc.
Am scanat 30 de mostre de gene şi nu a apărut nici o problemă a Codului 46.
Este în regulă pentru tine să te căsătoreşti.
Îţi recomand asta.
Amândoi aveţi codul de inteligenţă superioară.
- Mulţumesc. - La revedere!
O cunoşti pe femeia aceasta?
O caut.
Ai găsit-o din moment ce ai un fir de păr de al ei.
L-am primit de la rudele ei.
- Ce legătură ai tu cu această femeie? - Vroiam doar să ştiu despre ea.
Nu poţi să ai legătura cu ea. Priveşte asta.
Este ADN-ul ei , 50% se potriveşte cu ADN-ul din părul ei.
Aici...
avem ADN-ul mamei tale,
se portiveste 100%, genetic identice.
Orice relaţie cu acesta femeie ar fi o violare a Codului 46.
- Cum se poate aşa ceva? - Orice este posibil cu vitriol.
Mama ta era una din lotul celor 24 feţi clonaţi.
Părul provine de la mama ta sau de la una din surorile ei gemene.
Este identică cu mama mea?
Dieta, climatul, mediul,
şansă, operaţia, stelele, God.
Noi nu suntem prizonierii genelor noastre.
Este părul acesta de la mama ta?
- Eşti îndrăgostit de ea? - De ce?
E gravidă?
- Aţi conceput copilul pe cale naturală? - În vitriol.
Părinţii tăi naturali vor avea aceste date.
- Sunt morţi. - Îmi pare rău.
Merci.
Dacă îţi faci griji că vom fugi, este instinctul nostru.
Adrenalina pompează prin corpul nostru, muşchii se contractă,
inima bate mai repede şi fugim.
Fugim pentru vieţile noastre,
fugim pentru siguranţa, pentru familiile noastre,
pentru cei dragi nouă.
Nu vreau ca tu să condunci sau să suni.
Mă duc la aeroport şi mâine voi fi acasă.
- L-ai prins pe răufăcător? - Întotdeauna.
- Ce mai faci? - Te iubesc.
- Şi eu. - Ne vedem curând.
Aş dori un bilet până la Seattle.
E complet roşu, a expirat.
Nu ai acoperire pentru zona Asia.
Dar nu vreau să fiu aici, vreau să merg acasă.
- Sunt acoperit să merg acasă? - Nu ştiu, dle.
Da, sunt acoperit să merg acasă.
Dar nu sunteţi acasă, dle. Sunteţi în Shanghai fără acoperire.
De ce nu mă daţi afară în direcţia acasă?
Nu puteţi zbura sau fi în zona Asia fără acoperire.
Ce-o să fac? O să mă piş pe geam la 20,000 picioare înălţime?
Nu vă cunosc îndeajuns ca să spun asta, dle.
Poate ghicesc eu ceva despre caracterul tău.
Asta e sigur distractiv.
Cred că aţi ghicit greşit. Sunt om de ştiinţă creştin.
- Nu mă droghez şi nu beau cafea. - La naiba, am rămas fără Biblii!
- Pot să intru? - Pot să vă opresc?
- Am nevoie de ajutor. - Ce aţi mai făcut?
Am avut ceva de făcut.
Nu trebuia să fiu în Shanghai, trebuie să fiu în Seattle.
- Ştiaţi asta de noaptea trecută. - Trebuie să plec.
- Du-te! - Nu pot.
Actele mele sunt roşii, nu pot ieşi.
Aţi mai încercat deja, tocmai vroiaţi să dispăreţi.
- Îmi pare rău! - Îţi pare rău!
Spui asta de cam multe ori.
Trebuie să plec acasă.
Aveţi familie?
- Fata sau băiat? - Băiat.
Jim.
Probabil va crede un erou când prindeţi băieţi răi ca mine.
Aşa ceva.
Ştiţi cum se spune: "Sphinx-ul ştie cel mai bine".
Poate exista un motiv pentru care nu puteţi pleca acasă.
E un fals,
trebuie să o înghit pentru o parolă bună.
Ne întâlnim la aeroport la 7, ok?
- Mulţumesc. - Să mergem.
Mă numesc Maria Gonzalez şi am probleme de acces.
Am un deget nou şi trebuie recodat.
- Staţi o clipă. - Mulţumesc.
- Bună dimineaţa. - Îmi pare bine să vă revăd.
Am un deget nou şi trebuie recodat.
Ştiu, ai fost redistribuita.
- Pardon? - Ai fost redistribuita.
De ce nu intri?
- William, unde eşti? - Sunt în Shanghai.
- Nu ţi-a expirat acoperirea? - Am prelungit-o.
Nu-i adevărat. Unde este Maria?
De ce ai externat-o din clinica Mai Lin fără autorizaţie?
- Era suspecta? - Era?
Este.
Pari supărat, William. Raportează tot la biroul din Shanghai azi,
ei vor prelua cazul.
Adu-mi ce poţi azi.
IEŞIRE
Este o acoperire pentru o singura ieşire,
valida doar pentru azi.
Cursele spre Seatle pleacă din zona C.
Îmi amintesc de tine
dintr-un vis,
de la ziua mea.
Ar trebui să mergi acasă.
Două pentru Jebel Ali.
- Care cursa, dle.? - Următoarea.
- Aveţi acoperire? - Sunt rezident aici.
Îmi pare rău, am uitat. E degetul meu nou.
Mulţumim că aţi ales Pan Worldwide Airways, să aveţi o călătorie plăcută.
Mereu am visat la Jebel Ali, Jebel Ali din povestirile tatălui meu.
El a spus că poţi face orice acolo, atâta timp cât îţi doreşti îndeajuns de tare.
Ştii ceva?
Ştii ce? De fiecare dată când mi-am imaginat asta, mi-am imaginat că voi fi cu tine.
Chiar şi atunci când nu ne văzuserăm niciodată.
- Eşti bine? - Da.
Căutam un loc să stăm.
Veniţi.
Nu ai mai fost niciodată afară, aş putea fi ghidul tău.
Profesorul tău.
Trei pacoras.
Căutam o cameră, avem acte în regulă.
Nimeni nu are acte pentru aici. Nu le poţi cumpăra de aici.
Rezidenţii dorm pe riscul lor.
- Putem primi o cameră? - Cameră, mâncare, un joc de şah.
Este un duş acolo,
aveţi numai praf pe voi!
- Va fi gălăgios, mi-e teamă. - Nu contează.
Dormim pe orice, suntem obosiţi.
- Veniţi de departe? - Da.
Soţia mea a făcut asta
înainte să moară.
- Gândeşte-te la ea înainte să adormi. - Merci.
Este o plăcere să vă am aici.
Îţi pui asta?
- Soţia ta îţi seamănă? - Nu.
Cum v-aţi întâlnit?
Am lucrat împreună până l-a născut pe Jim.
- Trebuie să îţi fie tare dor de el. - Da.
Cântă.
Ce?
Vreau să te aud cântând.
Nu ştiu să cânt.
Îmi pare rău.
E okay.
Nu e vina ta.
E viral.
Sfinxul ţi-a dat un virus.
Cum ar fi? Un virus anti-William?
E involuntar, e ca şi adrenalina.
Când ţi-e frică de ceva, corpul tău e pregătit să o ia la fugă.
- Nu mi-e teamă de tine. - Eu ştiu asta, dar corpului tău îi este.
Vreau să faci dragoste cu mine.
Fă-mă să fac dragoste cu tine.
Te iubesc...
Ştiai cum funcţionează virusul.
Nu puteai face nimica ca să mă opreşti?
- Trebuie să dau un telefon. - Va fi înregistrat.
- E okay. - Telefonul e aici.
Numele meu este Maria Gonzalez.
Înregistrez o violare a Codului 46.
Care este locaţia dvs.?
- Care este adresa? - 168, Shada Perrera.
- Vă rog aşteptaţi acolo. - Voi fi aici.
Trezeşte-te.
Hai, trezeşte-te,
trebuie să plecăm.
Nu, vreau să rămân aici pentru totdeauna.
Vezi? Acum te pot săruta.
Trebuie să plec, haide!
S-a întâmplat ceva.
- Avem nevoie de o maşină, ne puteţi ajuta? - Maşinile costa mai mult decât în oraş.
Am astea.
Am nevoie de bani, oamenii trebuie să mănânce.
E tot ce am.
Nu e destul.
Sonno, du-i la magazin şi spune-i lui Farrukh să le dea un mini.
Opreşte-te, opreşte-te!
Ai fost în faţa unui tribunal.
Ei au decis că virusul empatic ţi-a afectat judecata,
aşa că ţi-au şters memoria despre mine.
La fel cum mi-au şters memoria mea despre tine.
Ce îşi aminteşte el despre accident?
Ştie că a fost la Shanghai, a rezolvat cazul
în drum spre aeroport a avut un accident cu maşina pe care o închiriase.
În ceea ce-l priveşte, nu a fost niciodată la Jebel Ali.
Vă las singuri.
Merci.
Mi-a fost dor de tine.
Îmi pare bine să te văd.
ţi-am adus nişte haine.
Tati!
Unde ai fost?
Am făcut un lucru prostesc, am avut un accident cu maşina,
dar doctorii m-au făcut bine.
La ce mă gândesc?
Nu ştiu.
Mă gândesc la bărci.
Am fost exilat pentru că am încercat să înşel Sfinxul.
Mi-au lăsat amintirile.
Nu le pasă ce gândeşti dacă eşti afară.
De ce să se mai deranjeze? Pentru ei este ca şi cum noi n-am exista.
Asta mă face să mă simt bine!
Subtitrarea refăcută şi adaptată: Mr.Q
Diacritice: Dvision@subs.ro